Marcus Junius Brutus | |
---|---|
![]() | |
Narození | 85 př. n. l. |
Úmrtí | 23. října 42 př. n. l. (ve věku 42–43 let) Filippoi |
Příčina úmrtí | penetrating trauma |
Povolání | filozof, básník a starořímský politik |
Politická strana | Optimáti |
Choť | Claudia (do 45 př. n. l.)[1][2] Porcia Catonis (45–43 př. n. l.)[1][3] |
Partner(ka) | Volumnia Cytheris |
Rodiče | Marcus Iunius Brutus[4][1][5] a Quintus Servilius Caepio[4] a Servilia Caepionis[1][6] a Hortensia[7] |
Rod | Junii Bruti |
Příbuzní | Marcus Junius Silanus, Junia Tertia[1][8], Junia Prima[1][9] a Junia Secunda[1][10] (sourozenci) Calpurnius Bibulus (nevlastní syn) Decimus Iunius Brutus Albinus |
Funkce | triumvir monetalis (54 př. n. l.) moneyer (43–42 př. n. l.) římský senátor praetor urbanus quaestor … více na Wikidatech |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Marcus Iunius Brutus (85 př. n. l. – 23. října 42 př. n. l.) byl římský politik, zastánce republikánského zřízení a jeden z iniciátorů spiknutí proti diktátoru Gaiu Iuliu Caesarovi. Pocházel ze slavného římského rodu Juniů, který se významně podílel na svržení římských králů a nastolení republiky, jeho členem, tedy i Marcovým příbuzným, byl například Lucius Iunius Brutus.
Brutus byl dlouhá léta Caesarovým blízkým přítelem. Roku 44 př. n. l. mu Caesar svěřil úřad městské praetury. Brutus však byl zastáncem republikánského zřízení, jež bylo v té době ve vážné krizi, kterou ještě prohlubovaly snahy Caesara po monarchistické vládě. To bylo důvodem Brutovy účasti na spiknutí proti diktátorovi, jemuž se postavil do čela. Na Caesarově zavraždění v březnu 44 př. n. l. se podílel osobně. Poté odešel do Malé Asie, aby tu shromáždil vojsko k boji s Caesarovými přívrženci. Roku 42 př. n. l. byl poražen Marcem Antoniem a Octavianem u Filipp. Po prohrané bitvě spáchal sebevraždu. Autorem Brutova životopisu je Plútarchos.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search